I tidigare avsnitt:
Vi var tolv stycken. Nu... är vi nio.
- Vem vill hämnas? - Jag vill ha min advokat nu.
Var är hon? - Det kommer att ordna sig, mamma.
- Kan du hitta vem som helst? - Alla utom en.
Tänker jag på honom ser han mig.
Allt jag hade är borta.
Vänta. Låt mig följa med. Jag har en bil.
Det kan vara kul att bo hos släktingar.
- Som du vill. Jag är ett missfoster. - Claire, håll käften.
- Vad har du på halsen? - En man ropade mitt namn.
- Vem då? - Killen med hornbågade glasögon.
Jag skickar en JPG på tavlan jag hittade. Den sista i serien.
Mister Muggles och jag gick 3,2 km längs stranden.
Den här hunden orkar mer än man tror.
- Har du pratat med Claire? - Om vadå?
Om hur hon anpassar sig. Har hon träffat nån? En kille, kanske?
Kommer fel person in i hennes liv kan det bli... problematiskt för oss alla.
- Varför tror du att det är en kille? - Varför tror du inte det?
- Har jag nåt i ansiktet? - Vi måste prata med dig. Om killar.
Inte sexsnacket. Det var hemskt första gången.
- Vi vill veta om du träffar nån. - Är dejter också förbjudna?
Ingen förbjuder nåt, men utomstående kan vara ett hot mot familjen.
Alla människor är inte ute efter oss.
Finns det en kille så vill jag träffa honom.
Vi kan hjälpa dig att avgöra om du kan lita på honom.
Ta det lugnt, pappa.
Det finns ingen kille.
- Det är ingen fara. - Jag kan inget göra. Det bara händer.
Tänd lampan.
- Molly? - Hon mår bra. - Lägg ner huvudet.
Det är över, eller hur? Okej.
- Vill du ha nåt att dricka? - Vatten.
Det blir värre. Jag försöker höra hennes tankar, men blir utslängd.
Vad ska vi göra? Jag är ingen expert på mardrömmar.
Inte jag heller.
Jag hämtar vatten. Lugna henne.
- Sen får vi helt enkelt... - Lösa det, eller hur?
Försök sova, raring.
- När kommer de att sluta? - Jag vet inte.
- Monty! - Simon! - Pappa!
- Hej, pojkar.
- Du har anlagt skägg. - Gillar ni det?
Inte?
Ska jag raka mig?
Jag ville berätta att er farmor är på sjukhus. Hon kommer att bli bra.
Be er mamma att hjälpa er ringa henne-
- för hon blir glad om ni hör av er.
Jag vet att jag har varit borta och jag är ledsen för det.
Men jag ska komma hem. Det lovar jag.
- Vad gör en Petrelli som lovar nåt? - Håller det!
- Kan jag hjälpa er? - Jag är deras far.
Ni vet att ni inte får vara här.
- Gå nu. - Jag vill vara hos dig!
Det är okej. Gå nu.
Vi ses snart. Okej?
Gå nu.
NÅNSTANS I MEXIKO
- Så du är från Kalifornien? - Kalifornien?
Skylten på bilen. Det står Kalifornien.
Jaså det. Jag hämtade bara bilen där. Jag är från Jersey.
Det är väldigt nära New York. Vi ska dit...
Jag kan köra er ganska långt, men de lär leta efter oss vid gränsen.
- Vad säger han? - De lär leta efter oss vid...
Herregud.
- Vad har hänt med honom? - Snubben ser död ut.
Hjälp mig.
Micah...
Vakna, pucko!
- God morgon. Är ni redo för skolan? - Ja, frun.
Passa dig, unge man. Han är gäst i vårt hus.
Vi får väl se. Mormor, jag behöver 65 dollar.
Det gör jag också.
God morgon, allihop. Ser jag annorlunda ut i dag?
- Lika fånig som vanligt. - Självsäker.
Det är bra. Vad sägs om "chefig"?
- Micah? - Ja, du ser ut som en chef.
- Och varför gör jag det? - Dog nån och lämnade dig så?
Nej, i dag kommer resultaten för chefsutbildningsprovet-
- som jag lyckades strålande med.
- Bra, då kan du ge mig 65 dollar. - Nej. Fråga inte mormor heller.
Ge honom inte ett öre. Han vill se brottningen på tv.
Folk bor i husvagn och du betalar för att se män hoppa runt i kalsongerna.
- Sånt kan du se på Bourbon Street. - Men det är Tag Team Title i kväll.
Du borde se nåt lärorikt, som det här. Det här är bra tv.
En vacker tomatros.
Att göra blommor av tomater?
- Vem har tid att göra sånt? - Tyvärr har jag det.
Jag tar med middag från restaurangen. Igen.
Önska mig lycka till.
- Lycka till. - Ja, ja.
- Vad tittar du på? - Ingenting.
Jag tror jag vet hur du ska få pay-per-view.
Jag gjorde det. Jag dödade Kaito Nakamura.
- Varför? - Av alla anledningar som ni sa.
- Sex? Pengar? - Ja.
Ni vet att jag var på taket. Ni har mina fingeravtryck.
Jag knuffade honom.
När vi förde er hit försökte ni ta livet av er.
- Skadorna var självförvållade. - Dådet upprörde mig.
Därför skadade jag mig själv.
Skriv ner utsagan och släpp det här, Parkman. Snälla, släpp det här.
- Mrs Petrelli, varför gör ni det här? - Jag kan tänka klart nu. Jag förstår.
Den enda utvägen är att erkänna.
Då så. Jag börjar med pappersarbetet.
Om de fortsätter gräva får de reda på vad vi alla kan göra.
Släpp det här.
- Vad är det där? - Ansökan till hejaklacken.
- Till mig? - Japp.
Jag är smickrad men hinner inte med sånt.
Men du är deras hjälte.
- Varför? - Du trotsade Debbie första dagen.
En hejaklacksledare måste vara djärv. Det är du så att det räcker.
Jag ska fundera. Jag säger till om jag ändrar mig.
Bra! Ta ansökan för säkerhets skull.
- Hej. - Hej.
Jag kan inte sluta tänka på gårdagen. Nu kan jag vara mig själv med nån.
Beträffande det... Vi borde kanske inte umgås längre.
Mina föräldrar är väldigt överbeskyddande.
Är det för att vi flög? Var det för skumt?
- Nej, jag gillar dig. - Är det märkena på min hals?
- Det var inga utomjordingar, utan... - Det är min pappa.
Han är så överbeskyddande när det gäller dejtande.
- Låt mig prata med honom. - Det är ingen bra idé.
Men... jag kan flyga och du kan regenerera. Säger inte det dig nåt?
Gör det inte svårare än det redan är.
Okej, så här gör vi: I morgon släpper jag det här.
I dag bjuder jag ut dig.
I kväll, vart du än vill gå. Bestäm sen hur du vill göra.
Okej, men bara den här gången.
Du lär inte ångra det.
Ni får inte förhöra misstänkta på sjukhus och framtvinga bekännelser.
De tror henne.
Jag vet att hon är oskyldig.
Hur då?
På samma sätt som jag vet att du kan flyga.
Jag kan läsa dina tankar och din mors men inte berätta det för min partner.
- Läser du mina tankar nu? - Nej. Ja. Förlåt.
Din mor skyddar nån. Jag tänker inte ge upp.
Jag har en liten flicka hemma som har mardrömmar-
- och ritar en symbol som...
Den här. Samma symbol som finns på fotona.
- Jag känner igen den. - Jag tror att allt hör ihop.
Det du och jag kan göra. Alla vi hör ihop.
- Jag känner igen fotot. - Bra. Jag behöver din hjälp.
Annars kan jag inte fortsätta med utredningen.
Okej, jag hjälper dig.
Jag behöver vara ensam med min mor i fem minuter.
Varför erkänner du fast du är oskyldig?
För att jag inte förtjänar att räddas.
- Jag var arg och full när jag sa det. - Men du menade det.
Du bad mig att hjälpa dig. Låt mig göra det.
Du må ha rakat dig men är inte ren och nykter.
Du måste ta itu med det och få tillbaka din familj.
Låt inte dina barn hata dig om du kan undvika det.
Du dödade inte honom.
Jag har gjort mycket hemskt och kan erkänna vad som helst.
- Låt mig hjälpa dig, mamma. - Det kan inte befria dig.
Då dör du och jag kan inte förlora en son till.
- Han måste tyvärr göra det här. - Det gör inget. Jag är redo.
- Du har inte särskilt mycket bagage. - Jag blev rånad.
Jag har gått i tre dagar.
Fråga vart han är på väg.
- Vart ska du? - Hem till USA. New York.
New York? Det är dit vi ska!
- Har ni släkt där? - Nej.
Vi måste hitta den här mannen. Dr Suresh.
Jag känner till den här boken. Jag har läst den.
- Visa inte boken. - Oroa dig inte. Han har läst den.
- Varför söker ni dr Suresh? - För att få... Vad heter det? Svar.
På vadå?
Jag känner dr Suresh. Vi är gamla vänner.
- Är ni? - Jag kan återgälda tjänsten.
Jag kan hjälpa er att hitta honom.
- Vad sa han? - Han känner mannen som skrev boken.
Han ska ta oss till honom. Det är otroligt.
Ja, otroligt.
Det är ett mirakel. Ett tecken från Gud. Vi är på rätt spår.
Tack. Jag är mållös. Jag vet inte ens vad du heter.
Gabriel.
Gabriel Gray.
Gabriel.
Som ängeln.
Ja.
Precis som ängeln.
Man får inte supa på jobbet.
- Det handlar om inställning. - Vad?
Livet. I dag är första dagen på resten av mitt.
- Du låter som en lyckokaka. - Nej, som en kvinna med framtid.
- Har du nåt att berätta? - Jag gjorde provet.
- Är du gravid? - Nej, tjejen.
Hur skulle jag hinna bli det?
Chefsutbildningen. Jag gjorde provet.
Jaså det.
- Vad menar du med det? - Inget. Hoppas inte på för mycket.
Chansen är ju så liten.
Om jag blir chef kan jag plugga igen och ta min examen.
Hela familjen kan flytta.
Det är orättvist. En storm blåste bort hela mitt liv.
Min mor, min collegeutbildning, mina drömmar.
Jag är ledsen.
Men så här lät du redan på dagis. Dina planer leder aldrig nånvart.
Vad i hela världen?
Var lärde du dig att göra det där?
Monica. Får jag prata lite med dig?
Okej...
Du är tyvärr inte kvalificerad för utbildningen.
- Var mitt provresultat dåligt? - Nej, det var bra.
Jag är motiverad, flitig och har aldrig missat en dag.
En chef måste kunna jobba var som helst i delstaten.
Det passar inte nån i din situation.
- Din bror och mormor. - Just därför. Jag försörjer dem.
Jag kan inte göra hamburgare livet ut.
Du är bra på ditt jobb, Monica.
Var glad att du har ett. Många i stan är arbetslösa.
Ska vi äta dessert på det förtjusande yoghurt-stället vid busstationen?
Jag kan inte. Jag måste till biblioteket.
Biblioteket? Har du inte hört talas om internet?
Skrivuppgiften handlar faktiskt om bibliotek-
- och att den digitala tidsåldern gör dem förlegade.
Behöver du skjuts?
- Va? - Din bil blev stulen. Minns du det?
- Nå, behöver du skjuts? - Nej tack. Jag går i stället.
- Hej. - Hej.
Fotot är här nånstans. Det är en gruppbild med 10-12 personer.
- Vilken sorts grupp? - En fest eller ett möte.
Mina föräldrar var med. Kaito Nakamura...
Mina föräldrar kände honom. Han hälsade på ibland.
Sist jag såg honom kramade mamma honom lite för länge.
- Vilka andra var med i gruppen? - Linderman, Charles Deveaux.
Många av dem är döda nu.
Är det här dina pojkar?
Ja.
- Träffar du dem inte så ofta? - Jag känner dig inte så väl.
Min fru - min ex-fru - var otrogen.
Det hade jag kunnat förlåta, men hon var gravid med hans barn.
- Varför berättar du det här? - Därför att jag vet så mycket om dig.
Häv ur dig om du vill.
Jag var snut i L.A. Gift, med ett barn på väg.
Sen hände de här grejerna och allt blev upp-och-nedvänt.
Jag söker bara efter svar.
Det här kanske hjälper.
- Det är samma foto. - Hälften av dem är döda.
- Mördaren kan vara en av dem. - Min far, min mor, Charles Deveaux.
Linderman, Nakamura. Den här killen heter Bob.
Jag känner inte till hans efternamn. De andra känner jag inte.
- Jag känner honom. - Hur då?
Det är min far.
Tjena.
Göra hamburgare. Skämtar han? Jag vill slå honom.
Låt bli. Du har inte råd att få sparken.
Jag vet att jag är ämnad att bli nån. Nånting inom mig vill komma ut.
Låter det vettigt?
Du förlorade mycket i stormen. Det tar tid att komma över.
Du borde inte ha så bråttom.
- Gud kanske straffar mig. - Varför skulle han göra det?
För att jag är självisk. Varje söndag ber jag för att komma härifrån.
Alla andra ber för samhället. För återuppbyggnad och styrka.
Inte jag. Jag ber bara för en väg ut.
- Är inte det hemskt? - Monica...
I din situation är det nog ganska normalt.
Normalt.
Det stämmer in på mig.
Jag kan ta dig vart som helst och det här är allt du kommer på.
Jag är en billig dejt.
Gillar du höjder?
Det fanns ett ställe nära där jag bodde förr.
Det var ett gammalt grustorn. Jag brukade klättra högst upp.
Där testade jag mig själv.
- Hoppade du därifrån? - Ja.
Jag har tänkt mycket på mitt liv.
På hur det försvann så fort.
Varför försvann det?
Det kan jag inte berätta.
Det hände så många hemska saker när jag bodde där.
Jag vet inte om jag kan öppna mig för nån igen.
Vi är ju här tillsammans, så nån del av dig måste vilja berätta nåt.
Jag vill lita på dig.
Hoppa, då.
- Va? - Tillit börjar med ett språng.
Nej, det är äckligt. Mina armar hoppar ur led. Det är inte gulligt.
Claire... De här rädslorna du har-
- för att nån ska avslöja dig eller att du jämt ska känna dig annorlunda-
- så känner jag också.
Vi kan prata om dem, men jag kan bara hjälpa dig om du litar på mig.
Okej.
- Du fångade mig. - Självklart.
Men jag hade klarat mig.
Jag vet att du kan läka, men jag vill aldrig se dig skadas.
Jag förstår inte. Du har ju inga verktyg.
Vänta lite bara. Jag är nästan klar.
Om det här inte funkar är du dödens. Det vet du väl?
Du grejade det.
Okej, du har fått uppskov.
Är det där pay-per-view?
- Hur gick det till? - Micah är ett geni och fixade kabeln.
Är det sant?
Ja. Förlåt.
Jag ville bara hjälpa till.
Jag vet att det här är svårt för dig efter allt du har gått igenom.
Jag lovade din mor att ta hand om dig så du måste lyda reglerna här. Okej?
Jag vet.
Jag har middag åt er.
Ni kan äta framför tv:n.
Mår du bra?
Ja, men jag önskar att jag kunde fixa dina drömmar åt dig.
Du är en rar grabb. Tala om för Damon att middagen är klar.
- Middagen är klar. - Jag kommer snart.
Det blir en 619!
Helt otroligt.
- Matt, du är hemma! - Hej. Ja, jag är hemma.
Jag måste prata med er båda två.
- Är allt som det ska? - Ja.
Jag... måste hitta min far.
- Vet du inte var han är? - Han stack när jag var 13 år.
Han gav mig 120 dollar och en klapp på huvudet.
Jag har försökt hitta honom men brottslingar gömmer sig.
- Är han en bov? - Han stal pengar från många personer.
Jag tror att han är inblandad i nåt farligt och jag måste tala med honom-
- så du måste hjälpa mig att hitta honom.
- Okej? - Okej.
Vad bra.
Där är han. Det är min pappa.
- Vad är det Molly? - Vad är det för fel?
- Lägg undan det! - Vad är det för fel?
Tvinga mig inte att leta efter honom.
Han är mannen i mina drömmar. Han är Mardrömsmannen.
Jag ska ställa allt till rätta, Pete.
Håll dig borta från mig!
- Det är sent. Pappa lär döda mig. - Vilken lögn använde du?
Jag antar att du inte nämnde vår flygtur.
Jag sa att jag skulle till biblioteket.
- Han misstänkte nog inget. - Jag är usel på att ljuga.
Ska vi fortsätta träffas måste du hitta på nåt bra och regelbundet.
- Vadå, att jag jobbar i ett soppkök? - De trovärdiga lögnerna är de värsta.
Vad mer vill han inte att du gör?
- Jag tror att jag kom på nåt. - Ska du inte säga god natt?
Du tar kål på mig.
Gabriel.
Kolla här.
Vi har mördare i bilen.
- Va? - "Homicidio". Det står där.
Jösses, de verkar så...
Jag har kört med dem i två dagar.
Vi måste dumpa dem.
Okej.
Jag distraherar dem. Ring polisen. Det finns en telefonautomat där inne.
Varför tar det så lång tid?
Vi har ett problem.
- Jag har en fråga. Svara ärligt. - Självklart.
- Vad är det? - Det här. Är det här ni?
Säg nej.
Ja. Det här är vi, men det är inte vårt fel.
Vi ville inte skada nån.
- Säg det till polisen. Derek ringer. - Nej, snälla. Han får inte.
- Vad är det? - Derek ringer polisen.
Maya.
- Vad gör du med mig? - Lugna ner dig. Lugna ner dig.
Lugna ner dig.
Ni två... har kraft.
Det är inte vårt fel.
- Vi vet inte vad som händer med oss. - Så ni behöver dr Suresh.
Ja.
Jag vet vad det innebär att anklagas för sånt man inte avsåg att göra.
Att jagas.
Jag har hjälpt Suresh med såna som ni. Han vet bäst.
Men polisen...?
De måste ta fast oss först.
Hur var biblioteket?
Jag kan förklara.
Det behövs inte. Du var med en kille.
Nej, det är inte nån kille.
Okej. Nå?
Jag väntar.
Jag var på uttagningen för hejaklacksledare.
Jag blev antagen. Jag förfalskade din namnteckning.
Du...
Först blev din bil stulen och nu... Jag sa "Ingen hejaklack".
- Jag var väldigt tydlig. - Det gör mig lycklig.
Jag vet att det är läskigt och riskabelt. Låt mig göra det här.
Jag har gjort allt annat du har bett mig göra.
Jag behöver en sak som är normal.
Jag visste inte att det var så viktigt för dig.
Jag blev också överraskad.
Låter du mig göra det?
Så här gör vi:
Var hejaklacksledare-
- men lova mig att du inte ska dejta för tillfället.
Okej.
Jag har fått spår på tavlorna. Vi måste åka till Odessa.
- Texas? - Nej, Ukraina.
Det är en lång resa. Vad ska du säga till din familj?
Jag kommer säkert på nåt.
Hon börjar lugna ner sig.
- Jag är ledsen. - Du visste inte.
Jag är ledsen, för hon måste hitta honom.
Det är uteslutet.
Många av dem på fotot är döda.
Han är död. Nakamura mördades. Petrelli attackerades.
Min pappa kan vara död, eller nästa offer, eller mördaren. Jag vill veta.
Jag jobbar för honom. Han heter Bob. Du får träffa honom.
När vi har hittat min pappa.
Låt Molly vara! Det är hennes värsta mardröm.
- Hon kanske bör möta den. - Så du vill hjälpa Molly?
- Du tycks vilja hämnas på din pappa! - Vet du allt om pappa-problem?
Ja, det gör jag.
Jag ska göra det åt dig, Matt. Jag ska hitta din far.
Tack.
Det är dött i kväll. Vi stänger. Ta huvudingången, så tar jag bakdörren.
- Tyvärr, vi har stängt. - Inte än. Jag är hungrig.
Min chef sa åt mig att stänga.
Jag sa att jag är hungrig. Ge mig pengarna också!
Sätt dig där!
- Såg du...? - Var har du lärt dig det där?
På tv?
- Vi är här. - Vi skyddar dig.
Jag ser en stad.
Philadelphia. Bra.
- Ett bostadshus. Jag vill inte gå in. - Han kan inte skada dig.
- Tredje våningen. - Vilket lägenhetsnummer?
- Han vet att jag är här. - Vilket nummer? Fort.
- Nio. - Bra. Stick nu.
Han ser mig. Han... - Låt mig vara! Låt mig vara!
Molly! Molly!
Matt...
- Molly? - Hon andas! - Vad hände?
- Hon är chockad och vaknar inte. - Upp med dig!
Matt, låt bli.
Matt! Hjälp mig!
Matt!
Fortsättning följer...